Rialb, el gran pantà que va transformar la Noguera i va engolir tot un poble
![](https://imagenes.segre.com/files/image_large/uploads/2024/08/27/66cd491cda85a.jpeg)
Les obres del gran embassament van començar a finals dels noranta. La inauguració de la presa es va portar a terme el 2010. - MAGADALENA ALTISENT
La construcció de l’últim gran pantà a la Noguera va transformar tota la comarca i va comportar la desaparició de tot un poble, Tiurana, que va haver de reconstruir-se a la muntanya de Solés. A finals del segle XX, en concret el 1999, van començar les obres de l’embassament i la destrucció d’aquesta població.
![](https://imagenes.segre.com/files/image_414_276/uploads/2024/08/27/66cd491f6d707.jpeg)
Les màquines van entrar a finals dels noranta a tirar les cases de Tiurana.. - Elena Vallés
Va suposar una greu crisi per als veïns que van haver d’abandonar les seues cases no sense abans plantar cara als tècnics de la Confederació Hidrogràfica de l’Ebre en els tràmits d’expropiació.
![](https://imagenes.segre.com/files/image_414_276/uploads/2024/08/27/66cd4920a43dc.jpeg)
L’aigua del pantà de Rialb entrant en els camps, abans d’enderrocar les cases de Tiurana, ja buides. - MAGADALENA ALTISENT
L’embassament va entrar en servei el 2010 després d’acabar les proves de càrrega i assolir la cota màxima i els més de 400 hectòmetres cúbics de capacitat. Aleshores, les 25 cases noves de la renascuda Tiurana començaven a ser una realitat i el turisme, una nova font d’ingressos. El pantà també va negar el municipi de Bassella i va tenir conseqüències per a la Baronia de Rialb, Ponts, Peramola i Oliana.
![](https://imagenes.segre.com/files/image_414_276/uploads/2024/08/27/66cd492146d4d.jpeg)
El pantà a màxima capacitat. - C. Sans
El seu principal objectiu: garantir els regs del Canal d’Urgell i el Segarra-Garrigues. Aquest any compleix 25 anys després de travessar la greu sequera del 2023, que el va deixar gairebé sota mínims. Mentrestant, Tiurana es reinventa amb nous serveis i l’aposta per les energies renovables a l’espera que l’Estat compleixi les promeses de compensacions que va fer fa més de dos dècades i de les quals no s’han complert ni un 20 per cent.