DEPORTES
Bernat Erta Majó: “Compleixo el meu somni i el del meu pare de ser olímpic”
L’atleta lleidatà de tan sols 20 anys competirà als Jocs de Tòquio amb el relleu 4x400 mixt
![Bernat Erta, dimecres passat a les pistes municipals d’atletisme de les Basses en el darrer entrenament a Lleida abans de sortir cap a Tòquio.](https://imagenes.segre.com/files/image_large/uploads/2023/09/11/64ff239e7476a.jpeg)
Bernat Erta, dimecres passat a les pistes municipals d’atletisme de les Basses en el darrer entrenament a Lleida abans de sortir cap a Tòquio.
Serà olímpic a Tòquio amb tan sols 20 anys en el relleu 4x400 mixt. Actual subcampió estatal absolut de 400 metres, Bernat Erta Majó (Lleida, 15-2-2001) és una de les grans esperances de l’atletisme espanyol i ja compta amb un bon palmarès internacional amb el relleu espanyol absolut.
Quina progressió que porta. Encara que soni a tòpic, sent que està vivint un somni?
Totalment. Per fi podré complir el somni de qualsevol esportista que és una cosa especial per a mi perquè no esperava anar-hi tan aviat. Però ara ja no em conformo només amb ser-hi. Em veig en forma, vull donar la meua millor versió i emportar-me un bon record.
Retardar un any els Jocs a causa de la pandèmia a vostè li ha vingut bé.
Sí, sens dubte, perquè si s’haguessin celebrat l’any passat jo no hi hauria estat. Aquest ajornament m’ha permès progressar com a atleta.
Són uns Jocs molt atípics per moltes raons.
Sí, però a nivell de motivació és el mateix perquè és la màxima aspiració que té un esportista. Una medalla o un diploma olímpic té el mateix valor en aquests Jocs que en els anteriors. Llàstima, això sí, que no puguem viure uns Jocs en la seua màxima esplendor, però confio a poder anar a més en el futur.
Són uns Jocs que se celebren sota unes condicions i mesures sanitàries molt estrictes.
Així és. Els japonesos ho estan portant al peu de la lletra i hi ha un munt de mesures. Abans de viatjar a Tòquio he hagut de fer-me dos proves PCR amb només vint-i-quatre hores de diferència. Aquí hem de fer cada dos dies una PCR, a més de tests de saliva i així serà durant tota l’estada.
Pot restar concentració haver d’estar pendent d’aquests protocols?
Sí, totalment, i resulta una mica estressant. Però ho hem d’acceptar perquè tots els esportistes passaran pel mateix. I a més penso que hem d’ajudar l’organització perquè fan un esforç considerable i cal agrair-ho.
Amb quines expectatives esportives va a aquests Jocs?
Les expectatives, al tractar-se d’un relleu de quatre persones, són donar el màxim cada un. A nivell de posicions, crec que l’objectiu que ens hauríem de marcar és aconseguir un diploma olímpic, que seria accedint a la final. Si aconseguim passar a la final ja pensarem després a quedar entre els tres primers perquè en una prova de relleus passen moltes coses: cau gent, no s’entrega bé el testimoni... Però repeteixo, primer l’objectiu és intentar estar a la final. Després ja pensarem en la possibilitat de medalles.
Al Quim, el seu pare i entrenador, li ha fet especial il·lusió que vostè sigui olímpic.
És veritat, tant el meu pare com la meua mare eren corredors de 400 metres com jo, encara que és veritat que el que va arribar a un nivell més gran va ser el meu pare. Per això li fa una il·lusió tremenda que jo pugui anar a uns Jocs. Va ser sempre el seu somni i no va poder assolir-lo. A més, el fet que sigui el meu entrenador el fa ser molt feliç. El meu pare gaudeix amb l’atletisme i per a mi és molt motivador veure’l tan implicat i m’ajuda moltíssim.
Estem en un gran moment de l’atletisme lleidatà.
Hi ha un molt bon grup i, a més, gairebé tots ens entrenem a la mateixa pista. Atletes com l’Aleix (Porras), la Berta (Segura) o l’Arnau (Monné) tenen un grandíssim potencial. Hi ha molt bona generació i m’agradaria que en uns anys estiguéssim uns quants lleidatans a la selecció espanyola absoluta. Seria bo, perquè quan va arribar el Jackson (Quiñónez) van sortir més atletes de 110 metres tanques com el meu germà Arnau o el Gerard Porras. Tenir referents fa que surtin més atletes joves.
Tenim atletes de molt alt nivell malgrat el clima de Lleida.
Seria de gran ajuda tenir un mòdul o una recta coberta perquè ja sabem que a l’hivern aquí a Lleida es complica molt el treball. Ens entrenem de vegades amb temperatures per sota dels zero graus i resulta complicat, sobretot en les proves de velocitat. En les de fons potser no tant perquè corres molts quilòmetres i vas ben abrigat, però si has de fer sèries de 100, 200 o 300 metres, no pots córrer amb tanta roba i a més hi ha moltes possibilitats de lesionar-te.
Les sèries, el dia 30 i la final, el 31
Les eliminatòries de relleus 4x400 de mixtos tindran lloc divendres vinent 30 de juliol sobre les 13.00 hora espanyola. En el cas que el relleu mixt espanyol assolís la final, la competició està prevista l’endemà, dissabte 31, sobre les 14.35 hora espanyola.