Estefania Reñé: "Tots els llibres desprenen vida perquè tots són especials"
Aquesta és la segona part d’una història inacabada. La d’un comerç ubicat al carrer la Palma, al cor de Lleida. La història d’una sabateria artesana, un lloc petit amb gran quantitat de pots de betum a l’aparador. Durant anys, cada matí, l’Estefania es creuava amb el senyor que obria la sabateria artesana fins que un dia ja no va alçar la persiana. Ara acaba d’inaugurar una llibreria de segona mà al Centre Històric i, en homenatge als petits comerços de tota la vida, l’ha batejada amb el nom de ‘La Sabateria’.
![Estefania Reñé:](https://imagenes.segre.com/files/image_large/uploads/2023/09/09/64fc3d342a068.jpeg)
Estefania Reñé: "Tots els llibres desprenen vida perquè tots són especials"
El sector editoral es lamenta que cada dia es peden lectors i vostè es llença a obrir una llibreria.
Després de la mort del meu pare em vaig quedar una mica tocada. Aleshores em vam preguntar què necessitava jo per ser feliç i em vaig quedar descol·locada. No ho sabia, no me’n recordava. Vaig estar-hi donant tombs fins que m’ho van tornar a preguntar i aquesta vegada no vaig trigar gaire: em vaig despertar a les tres de la matinada amb una idea, volia obrir una llibreria de segona mà al Centre històric.
Es va plantejar recuperar el mateix local on hi havia la Sabateria original?
Sí, però em va ser impossible aconseguir parlar amb el propietari. El que m’agradava era la idea de donar vida al Centre Històric, de participar de les sinergies que hi ha al barri. Alguns dels mobles que hi ha a la botiga ens els ha cedit Etiqueta Fuccia, una botiga del carrer Cavallers. Els tenim aquí, els fem servir i, a més a més, estan a la venda.
Així vol ser alguna cosa més que una llibreria?
A mi m’agradaria que la gent hi vingués a remenar llibres, a seure una estona per gaudir-los abans de decidir- se, que a poc a poc esdevingui un espai que la ciutat se sentís seu.
I a casa què hi diuen?
Com que em veuen contenta ells també ho estan.
Els llibres tampoc són un món que li sigui estrany.
Vaig treballar quinze anys a la Caselles, si entenc d’alguna cosa és de llibres i alguns clients em coneixen d’aleshores. Encara que tot són llibres, ambdós establiments són conceptes diferents i complementaris. Hi ha molta gent que coneix aquest tipus de propostes com a llibreries de vell, però a mi m’agrada més parlar de segona mà perquè tinc exemplars que gairebé serien novetats recents.
A poc a poc pensa a especialitzar-se en algun gènere concret?
No, jo només vull donar una altra oportunitat a tots els llibres perquè tots, d’alguna manera, són especials. Els llibres desprenen vida i d’entrada no em vull focalitzar en cap sector.
Tenen un valor i vostè, a més a més, els hi ha de posar un preu.
Aquesta és la part més complicada, a vegades ha vingut algun client que m’ha dit, en saber quant valia un llibre, que l’estava venent molt barat.
Obrirà físicament cada dia al carrer Lluís Besa, estarà també connectada a la xarxa?
Per internet només em plantejo vendre-hi llibres que tinguin un valor especial, ara mateix no és viable posar a la venda a plataformes com Iberlibro tot el que tenim en estoc. La idea és pujar-hi els que puguin tenir una sortida, rareses o títols dels quals queden pocs.
Com ara?
Una edició anglesa de poesia de Josep Carné, per exemple.
Les llibreries adquireixen els exemplars que exposen a través de distribuïdores oficials. D’on surten els llibres de segona mà?
Els canals són molt diversos i a vegades inversemblants, aquí hi ha una part de secret professional. Com a llibreria, però, també estem oberts a comprar directament a particular i, sobretot, a intercanviar amb els nostres clients.