Cotxes del futur
La polèmica entorn al dièsel ha encetat un debat sobre la incertesa a l’hora d’adquirir un vehicle. És un bon moment per a desfer-se del cotxe que encara té uns anys de vida abans que es dispari el preu del gasoil per l’increment d’impostos previst?
![Susanna Barquin](https://imagenes.segre.com/files/image_large/uploads/2023/09/06/64f8c41720e9d.png)
Susanna Barquin
És un bon moment per a comprar un cotxe de gasolina ara que sembla que és un combustible menys castigat? Què passarà d’aquí a un parell d’anys amb la gasolina?
Canviar o no de cotxe és una decisió que es pren a 7-10 anys vista. Les calculadores apunten que tenir un cotxe en propietat per a un ús habitual, és a dir, 15 mil quilòmetres a l’any, representa un cost de 20 euros al dia. I és que al preu d’adquisició i la vida útil prevista cal afegir el preu de l’assegurança, les revisions periòdiques i canvis en peces, els impostos i l’aparcament. A més, el mateix dia que el cotxe surt del concessionari perd al voltant del 18% del valor.
Les solucions alternatives de mobilitat assenyalen el cotxe de lloguer i la bicicleta. Es parla de la bicicleta com a transport en distàncies urbanes, amb els corresponents serveis de préstec, i es parla del cotxe compartit. Si ens centrem en ciutats mitjanes o grans, els desplaçaments en transport públic, en bicicleta i en cotxe compartit són alternatives viables. Cal, però, que les administracions, sobretot les municipals i regionals, hi apostin. Un exemple de fermesa és la d’Alemanya, que fa més d’un any va aprovar una legislació favorable a les empreses de cotxe compartit.
El disseny de carrers per a ubicar carrils bici amb cruïlles més segures són altres propostes que s’implanten a Dinamarca. Al contrari, a les ciutats de menys de 50 mil habitants, la mobilitat en transport públic és un repte difícil de superar: sense vies fèrries adaptades a distàncies curtes, i amb serveis d’autobús interurbà més pensats per a alimentar la gran ciutat de referència que per a desplaçaments entre poblacions properes. Tot faria pensar que en zones rurals no hi ha alternativa al cotxe privat. Tanmateix, si tenim en compte que la major part dels desplaçaments que fem són de 5 quilòmetres, la bicicleta apareix com una bona opció més enllà dels esportistes i de les persones en bones condicions de salut.
I és que al mercat hi ha també bicicletes adaptades per a persones amb dificultats de mobilitat o sense ganes de fer esport: amb tres rodes, amb seients baixos, elèctriques, amb tàndem. I les possibilitats d’adaptació de la indústria a les necessitats que es puguin generar estan per explorar. És un bon moment per canviar de cotxe? Jo no ho sé. Sí que penso que les solucions no s’esgoten entre el dièsel i la benzina. A l’hora de fer números, valdria la pena pensar que el cotxe del futur ben bé podria ser una bicicleta.