TRIBUNALS INVESTIGACIÓ
Afirmen que el nen que va matar un professor lleidatà havia avisat
La família d’Abel Martínez lamenta que l’institut no prengués mesures malgrat el que van declarar ahir alumnes al jutjat || Sol·licita un milió d’euros d’indemnització
![Homenatge a Abel Martínez organitzat per docents a la plaça de la Paeria el 2015.](https://imagenes.segre.com/files/image_large/uploads/2023/09/06/64f8ae50b83ef.jpeg)
Homenatge a Abel Martínez organitzat per docents a la plaça de la Paeria el 2015.
L’alumne de tretze anys que el 20 d’abril del 2015 va apunyalar mortalment el professor lleidatà Abel Martínez, de trenta-cinc anys, a l’institut públic Joan Fuster de Barcelona, havia advertit des de principis d’aquell any els companys que tenia la intenció de protagonitzar un atac i que tenia “una llista negra” en què la primera víctima era la seua professora (que va resultar ferida) i la seua filla. Això és el que van declarar ahir tres companyes al Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) en el marc de la investigació pel recurs presentat el març de l’any passat pels pares i el germà de la víctima mortal, representats pel lletrat José Antonio Calles, de Calles Advocats.
Dos de les tres menors anaven a la mateixa classe i la tercera anava en un altre grup, segons van informar fonts solvents, que van afegir que el menor “no s’amagava de les seues intencions” i que ho sabien diversos alumnes. José Antonio Calles va afirmar que “són declaracions clau. Creiem que van fallar els protocols que hi ha previstos per a casos amb alumnes conflictius”. Els tres alumnes ja haurien declarat en aquest mateix sentit davant dels Mossos d’Esquadra, que van investigar uns fets que es van arxivar per la via penal perquè el menor, al tenir només 13 anys, era inimputable.
La sala contenciosa administrativa del TSJC haurà de determinar si l’institut era responsable de l’alumne i van fallar les mesures de control, com sosté la família, que reclama un milió d’euros al Consorci d’Educació de Barcelona (del qual forma part la Generalitat), de què depèn el centre, en concepte de responsabilitat patrimonial. La Generalitat sempre ha negat tenir responsabilitat alguna en la mort d’Abel Martínez al considerar que l’actuació del menor va ser imprevisible i que no hi va haver incompliment de les normes d’organització i funcionament del centre. No obstant, “en el negat supòsit que es reconegui l’existència de la responsabilitat, la indemnització que correspondria als recurrents [els pares de la víctima mortal] hauria de ser de 129.174,93 euros”, segons assenyala la lletrada de l’administració.