Les Basses busca renàixer com a parc familiar però sense les històriques piscines
Inaugurades el 1958 i tancades el 2003, la Paeria licitarà ben aviat el càmping
![](https://imagenes.segre.com/files/image_large/uploads/2024/08/18/66c16c63c128b.jpeg)
Les piscines de les Basses es van estrenar el 1958 i ràpidament es van convertir en la ‘platja’ de Lleida.
La ciutat de Lleida va tenir la seua particular platja durant una mica més de quatre dècades. I és que les Basses, ideades per l’alcalde Francisco Pons i inaugurades el 1958, eren molt més que unes simples piscines. Van ser el principal centre de lleure estiuenc dels lleidatans i van posar Lleida al mapa, ja que atreien visitants de la resta de Catalunya, d’Aragó i fins i tot de l’estranger, que s’allotjaven al càmping. Van començar el declivi als noranta amb la proliferació de les piscines municipals dels pobles propers i van rebre el cop final amb l’obertura de les dels barris de la capital.
El 2003 van tancar, de manera que ja són vint els estius sense elles. Dos anys abans es van clausurar també el càmping i el restaurant. Des d’aleshores, la Paeria ha impulsat diversos projectes per recuperar el parc de les Basses, del qual ara s’utilitzen només les pistes esportives i la zona de pícnic. Entre el 2005 i el 2008 va acollir el festival Senglar Rock i s’hi va projectar també un centre comercial i un càmping (que va paralitzar la Generalitat), però el més sonat va ser el del parc temàtic sobre els Barrufets, que va acabar en fiasco. Ara, la Paeria ha optat per renaturalitzar la zona on eren les piscines (farcides de terra des de fa anys) i els treballs van començar fa setmanes.
![](https://imagenes.segre.com/files/image_414_276/uploads/2024/08/18/66c16c6509857.jpeg)
La Paeria està renaturalitzant el parc, que ara és utilitzat els festius per fer-hi pícnics.
La primera tinenta d’alcalde, Begoña Iglesias, va remarcar que el projecte inclou la construcció de dos basses (una per a reg i una altra per afavorir la biodiversitat), la plantació de 102 arbres i la creació de 1.157 metres de camins, i va recordar que ben aviat licitaran el disseny i gestió del càmping, amb un espai per a autocaravanes. En tot cas, la idea és impulsar aquest espai emblemàtic com a parc familiar, però sense recuperar les piscines històriques, que van tancar durant l’últimaetapa d’Antoni Siurana com a alcalde per la proliferació de piscines privades i l’obertura de públiques als barris, cosa que li va restar molt atractiu com a lloc de lleure col·lectiu, perquè el recinte de les Basses estava antiquat i deteriorat i tenia problemes de seguretat i de manteniment.
“Quan vam entrar a l’ajuntament vam apliar les Basses i més tard vam construir la pista d’atletisme”, va explicar l’exalcalde. Sobre el futur, aposta també pels usos familiars i esportius, per passejar, fer running o gimnàstica i considera que “no té sentit” plantejar que hi torni a haver una gran zona de piscines. Siurana considera que pot tornar a tenir un ús important per a la ciutat i posa a exemple que, malgrat que en aquests últimsanys el consistori no hagi actuat al parc, els caps de setmana i festius hi ha moltes famílies que hi van de pícnic.
Per la seua part, Lluís de la Fuente, president del Col·legi d’Arquitectes de Lleida, remarca que es tracta d’un espai ideal per al lleure polivalent i aposta per potenciar les instal·lacions per a la pràctica esportiva que ja existeixen, la zona d’arbratge i els usos familiars i lúdics, reforçant-la amb serveis com un bar o un quiosc o espais per a festes i concerts. També planteja una àrea per estacionar autocaravanes, amb uns serveis mínims associats, com preveu l’ajuntament.
El president de la Federació d’Associacions de Veïns de Lleida, Toni Baró, també espera que es materialitzi el nou càmping i valora el projecte de renaturalització del parc que està executant la Paeria. Afirma que al llarg dels anys ha participat en diversos processos participatius amb l’objectiu de recuperar aquesta zona, que opina que està “en un lloc privilegiat”, i considera que durant molt de temps les Basses “era la joia de Lleida”.