El Parkinson afecta de forma diferent homes i dones
Un estudi espanyol detecta factors genètics, hormonals, neuroendocrins i moleculars
![Un participant en un estudi sobre el Parkinson a Lleida en una imatge d'arxiu.](https://imagenes.segre.com/files/image_large/uploads/2023/09/10/64fd636726398.jpeg)
Un participant en un estudi sobre el Parkinson a Lleida en una imatge d'arxiu.
Un nou estudi del projecte 'COPPADIS', impulsat pel Grup d’Estudi de Trastorns del Moviment (GETM) de la Societat Espanyola de Neurologia (SEN), i que ha estat publicat al 'Journal of Clinical Medicine', ha evidenciat que el Parkinson no afecta d’igual forma a homes i dones. "Aquest és el primer estudi realitzat a Espanya que analitza les diferències per sexe en la malaltia de Parkinson en una gran cohort de pacients, 410 homes i 271 dones, i és un dels estudis més grans realitzats fins la data a tot el món", ha explicat el membre del Grup d’Estudi de Trastorns del Moviment de la SEN i autor principal d’aquest treball, Diego Santos.
En concret, diferents factors genètics, hormonals, neuroendocrins i moleculars són els que semblen estar implicats en les diferències en la patogènia de la malaltia de Parkinson entre homes i dones. De fet, ja se sap que la incidència i prevalença de la malaltia és entre 1,5 i 2 vegades més gran en homes que en dones i que l’inici de la malaltia en dones és lleugerament més tardà que en homes.
Segons es desprèn d’aquest estudi, símptomes com depressió, fatiga i dolor són més freqüents i/o severs en dones, mentre que símptomes com a hipomimia (disminució en l’expressió facial), problemes de la parla, rigidesa i hipersexualitat són més comuns en els homes.
D’altra banda, i sobretot a curt termini, els homes amb malaltia de Parkinson mostren una tendència més gran a desenvolupar una discapacitat més important relacionada amb els símptomes no motors de la malaltia. Al contrari, les dones veuen més afectada la seua capacitat funcional per realitzar les activitats de la vida diària i la percepció de pèrdua de qualitat de vida també és generalment més gran en les dones. Una altra diferència que mostra l’estudi és que sembla que les dones reben, en general, dosis més baixes de medicació específica per a la malaltia de Parkinson, encara que ajustant la dosi pel pes, no s’observen diferències entre ambdós gèneres. Al contrari, les dones consumeixen antidepressius, benzodiazepines i analgèsics amb més freqüència.
"En la nostra anàlisi també hem detectat moltes altres diferències entre homes i dones amb malaltia de Parkinson. Per exemple, que les dones tenen més probabilitats de viure soles, que tenen un menor nivell educatiu, que consumeixen més fàrmacs per a altres malalties, o que tenen més risc de patir depressió, gairebé el doble que els homes. Al contrari certs hàbits nocius (com el tabaquisme i consum d’alcohol) són significativament més freqüents en homes", ha conclòs Santos.