COLABORACIÓN
L'EINF en les empreses lleidatanes
![L’EINF en les empreses lleidatanes](https://imagenes.segre.com/files/image_large/uploads/2023/09/10/64fd4c3b8abb4.jpeg)
L’EINF en les empreses lleidatanes
La publicació de la nova directiva sobre l’Estat d’Informació No Financera (EINF) de la Unió Europea (UE) implicarà, en el moment en què es faci efectiva, l’emissió d’un informe hereu de l’actual, amb la denominació d’Informació de Sostenibilitat Corporativa. La nova normativa substituirà la vigent del 2014, obligarà a verificar les informacions publicades per part de professionals independents i, al mateix temps, contempla l’extensió de l’obligatorietat de l’informe sobre sostenibilitat per a empreses de més de 250 treballadors, un requisit aquest que ja resulta d’aplicació a nivell espanyol a partir d’aquest mateix 2022. En el cas concret de Catalunya (el mateix s’esdevé però per al conjunt d’Espanya) les empreses de més de 500 treballadors han de publicar, des del 2018, un EINF sobre qüestions mediambientals, socials i de personal, de respecte dels drets humans, de lluita contra la corrupció i el suborn i l’impacte en la societat.
És en tal context que sorgeix l’estudi sobre les característiques dels EINF emesos per empreses cotitzades (en mercat continu i Ibex-35) de la borsa de valors. Es tracta d’una iniciativa del Col·legi i la Càtedra Mango d’ESCI-UPF que pot orientar les empreses lleidatanes de més de 250 empleats que també l’hagin de realitzar d’ara endavant.Vegem quines són algunes de les principals conclusions que se’n poden extreure: 91 empreses (d’una mostra que formen un total de 129 companyies) van presentar l’informe el 2020, mentre que 31 restaven excloses de l’obligació per ser de menys de 500 treballadors i tres representants de l’Ibex el publiquen tot i no estar sotmeses a l’exigència. En un altre ordre de coses, un 60% de les empreses exhibeix el document de forma separada de l’Informe de Gestió o com a document annex, en contraposició al 40% que l’integra en l’informe.
I un 95% contracta firmes d’auditoria financera per a la verificació externa de l’EINF, ja que la legislació d’abast estatal exigeix la comprovació externa per un expert independent. En aquest punt, és oportú significar que l’Estat d’Informació No Financera contribueix de forma substancial a la consecució dels Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS) de l’ONU per al 2030 (per cert: el 78% de les empreses estudiades cita algun dels ODS).La idea a compartir amb vostè, lectora i lector, és que es produiran progressos ben notoris en aquest terreny durant els propers anys, atesos els desafiaments de la societat en matèria de sostenibilitat ambiental i social. Precisament, és des d’aquesta constatació que el sector financer aposta per canalitzar les seves inversions cap a projectes sostenibles (s’estima que més del 50% de les inversions financeres en la UE seran sostenibles el 2025) i que la Unió planeja instaurar estímuls amb el propòsit d’afavorir la inversió sostenible, mitjançant una nova taxonomia financera que faciliti i premiï aquesta tipologia d’inversions.
Seguirem amatents a les novetats que es puguin produir.